![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjJEUxFJ50tGQoGoMHIpzX7SHfUoWycrh1uvV-60nNEC07uIbfP5_6QGuVl4QYUD_PaCcuoyT8hybL6h13EcAjrxPVIhfNZrzbivFyNDVcJEJzSBvm8QTUjDjMwWw3OnKECStN1FMSLESkCGqtFMBjUStQie6YTpVFCbVyirVQXoTgkUCNFqMVMvcDEWisZ/w400-h301/IMG_20240430_181458.jpg) |
Templo los Mármoles
|
A través dels companys de "Con Alforjas"
(https://conalforjas.com) vaig descobrir la possibilitat de realitzar una ruta resseguint el traçat del riu Tajo per la província de Cáceres Em va semblar força atractiva, però a l'hora em plantejava algunes qüestions que caldria resoldre abans de tirar-m'hi de cap: la logística, l'època de l'any per fer-la i el número d'etapes.
La primera qüestió que calia resoldre és com coordinar l'inici de la ruta i la tornada, car es tracta d'una ruta lineal i els mitjans de transport públic a la zona no són gaire generosos. En un primer moment vaig pensar en desplaçament amb cotxe fins el punt d'inici, però el retorn per a recuperar el cotxe no era senzill. Finalment, estudiant a fons diferents opcions, vaig decidir iniciar la ruta a Oropesa de Toledo, a uns 15 km de distància del punt d'inici oficial (El Puente del Arzobispo). Motiu? hi arriba el tren des de Madrid i disposen d'oficina de Correus per a poder enviar la bicicleta. Per la tornada, per tant, havia de trobar un altre punt on poder fer l'operació inversa d'enviament de la bicicleta cap a casa. El punt seleccionat va ser el poble de Valencia de Alcántara (entre Oropesa i Valencia sembla que estiguem parlant d'una altra comunitat, però us asseguro que estem entre Castilla la Mancha i Extremadura). Com que Valencia tampoc forma part del recorregut oficial vaig improvisar una darrera etapa per arribar-hi.
Segon tema, no volia morir-me de calor. Per tant, res d'estiu ni període amb alta probabilitat de temperatures infernals. Vaig decidir-me per mitjans de primavera. Gran encert.
I, finalment, tercer capítol organitzatiu, el número de jornades. Segons la proposta de "Con Alforjas" les 9 etapes que proposen em semblen excessives i vaig dissenyar un recorregut en 6 dies, comptant que el primer dia havia de fer el desplaçament fins a Oropesa i la darrera etapa havia d'arribar a Valencia de Alcántara. Més o menys serien uns 75-80 km diaris.
Prenc tren alta velocitat a les 5:40h de Barcelona i enllaço a l'estació d'Atocha amb tren de mitja distància fins a Oropesa de Toledo, on hi arribo a quarts d'onze. Em dirigeixo a l'oficina de Correos, on ja tenen el Pack-bici preparat per recollida. En 60' preparo la meva montura i carrego el primer track al GPS, direcció Puente del Arzobispo, darrer poble de Castilla La Mancha i entrada a la comunitat d'Extremadura.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiJJT9AMtcp-5iy8vVHUnclNxQyZhc4DZJWO-TOZaWjHkY83Rp5ZQxP5DIzUymj0vNvxLbDEifDXx7L9IJRJB0wxjzctiDPML6lt_Nk7K0AF6OCjJlfZnr0IebwJwuqNC6yhkz6R5koRlLo0lyV-Irn9lYrbHRlZ4DlO67TZW7IruAjJZ31uIgWdnYuBMR-/s320/IMG_20240430_124024.jpg) |
Primavera exuberant
|
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEghCpzUzMX_1azrVjVM0c06rrN0ko9u-vw-DZebvygEVVUHcajoXiyDanUCqeF2C9l9BW_C9mLjSd1WYC1Lm8MoIoEUicvWhImksvFmxVzYqjG2rtJtEMr42QpN5PgAKx7i4eh3ECqWy1-B17hHrBFYLzUmJMTSYHh2OkQ6MPHm-SCqNNWbf79lVrdt6W1p/s320/IMG_20240430_143832.jpg) |
Camí Real de Guadalupe
|
Els primers kilòmetres del recorregut transcorren per impressionants deveses, tot resseguint el Camino Real de Guadalupe. En un punt determinat he de fer marxa enrere per impossibilitat de superar una zona inundada. Consulto el GPS i ràpidament trobo camí alternatiu. A Puente del Arzobispo es creua el Tajo per primera vegada i em trobo amb una característica que es repetirà en altres ocasions durant la ruta: camins que han estat envaïts per la vegetació, molt alta, que dificulta la ciclabilitat. A Villar del Pedroso busco la figura del Verraco, però no el trobo per enlloc. Segueixo avançant i creuant pobles, fins a Bohonal de Ibor, on em desvio per visitar el Templo los Mármoles, sobre l'embassament de Valdecañas.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhnzyECnqWHrbouaSiG45gxlr2UGLxatOxyabcGg6NdobcS5iRtErh9Ra-Jxx2t0HtaAZZVTz92Wvbfp8_XtCICxvGJ6wFRvWNf2SIV6k9M_1kmLww7FuorAWm04wp5mMduufm0kxPOgP8wFvCOSS3SJSXCGvzvJIK2kzqDyR4kR691JPNuFRDlD_mqG6jX/s320/IMG_20240430_180733.jpg) |
Templo los Mármoles, sobre l'embassament de Valdecañas
|
Comença a ploure i aprofito per retornar a Bohonal de Ibor i fer un petit sopar a quarts de set en un bar al centre del poble. Quan amaina, recupero el traçat fins a trobar un lloc que em sembla adequat per acampar i passar la primera nit.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEib8besIuQQsCEZNgUn89QzXF5eD1Fq7WFSb2kSZYxZCRvkuM2Jhatg460kvWM5lN34A7XpQTJ0mtS3aAHc0lna9DeIRes72t_xpqHZSiETsG86QabmuXzRkND8AMGthlPhtsWZkFi7lnnJp6POWRRhWNPrwj4s3WrIirbeSj4d1OJvsoq_VrEoUEejPj8F/s320/IMG_20240501_072951.jpg) |
primera nit, abans d'arribar a Mesas de Ibor
|
Aquí deixo recorregut:
https://ca.wikiloc.com/wikiloc/spatialArtifacts.do?event=setCurrentSpatialArtifact&id=169130031.
De bon matí recullo el material i coincideixo amb un home que arriba amb furgoneta, es protegeix integralment amb un vestit blanc i me n'adono que he dormit molt aprop de ruscs d'abelles, i que aquesta hora es procedeix a recollir el dolç producte que produeixen. La jornada no comença massa bé. Quan em dirigeixo cap a l'embassament de Valdecañas per una carretera solitària, detecto la roda del darrera punxada. Em toca invertir 30' per a reparació. Continuo recorregut i encaro la duríssima pujada a Valdecañas de Tajo, un petit poble que, com la gran majoria del recorregut és gairebé desèrtic. Pocs kilòmetres més endavant es creua l'embassament el Barranco de Descuernacabras, un indret on, malgrat el nom resulta molt agradable poder prendre un bany.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgU3ubkbvUtq14AekvHERptDTn4PnlUTSPYIDiAK6hCCBExfbczm6sMAXDtqYZe7YFCfYnLDPqLJgzw7sSSjBz5f3SgPOq8XgSQYDT3wBxVWOGgYfX83gCy8_O4mDDvr8foFRcTezzgY2JJNK7mczwpUZ5r7hV4awTcRKzozRH253m_ueHKnDlS7UOnd2tf/s320/IMG_20240501_101530.jpg) |
Garganta Descuernacabras
|
Tocarà encarar uns kilòmetres de dura pujada fins a la Higuera de Albalate, on podré prendre un refresc i unes patates fregides per encarar, posteriorment forta baixada per pistes molt ràpides i divertides. Recupero la llera del riu Tajo fins l'embassament d'Arrocampo, les aigües del qual refrigeren els reactors de la nuclear que tinc a tocar: Almaraz. Prova d'aquest fet, la presència de la Guàrdia Civil, altaveus demanat la presència de diferent personal de seguretat i un parell de tècnics tot disfressats de blanc que sembla que recullin mostres dels voltants. Per si de cas, augmento ritme i prefereixo no exposar-me a les possibles radiacions de la zona. Uns kilòmetres més endavant recupero un sensacional espai de devesa, humit i solitari, fins arribar a Serrejón, on m'aturo a recuperar forces en el bar de la piscina.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhQdcVSJ73xeHqItwXeQULkETXDQoGCbNXoqV7Dq1U0d1wj4qLUU_dDIqd6hhk3jpIXFzZ98gqQOtkP9wc6HYqUFm0PXEdRfqgUs3TRTru5lNBMLNCw1-pDwzI5t_arX3W1CrIOANKkcA8CbYtmrKsKB2uUAk3RsvsV0tzc7ioXqh4hnpTu4pvulscd5v3f/s320/IMG_20240501_122144.jpg) |
Fantàstiques deveses al voltant de Serrejón
|
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgoARPtTx05X_xUCg3rha7syLfPJeDLyuQKnbq7mFT4PAz3pRqPL7sRzMDbpYuPjLjunhbsgVxpS5GahHjqB4pnGZcnerbcfjdJX4v74QiTpS3Zq3E20ULqS_fhhvpuSVnl7-kEZPeh-yuPMbHj5o4HKpjuSSRxVZsi2SpjUxjU1rYyDx9ARAb0c446JvAM/s320/IMG_20240501_145725.jpg) |
al vell mig, restes de la gran alzina surera
|
Són les 15h i reprenc la marxa paral·lel a la via del tren, fins creuar-la i prendre una gairebé infinita pista molt rodadora que torna a travessar inacabables deveses. Entrem al Parc Nacional de Monfragüe, una autèntica reserva d'aus de rapinya, i de nius de turistes, que passen les hores intentat caçar-les mitjançant diversos aparells òptics. El primer dels miradors que trobem coincideix amb l'arribada a les ribes del riu Tiétar, afluent del Tajo.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgckud2q3AAKFpBIorm857-GOgnSwCTdVskupxIdsbmEUkwtbGnwAOBI2h-IBTgVNUyuXec9RW-pwKANcmfzntjAkdI-EWtRJqDCKteLvl2HWbd_dKrIEk48g6FWa0e4iVlUGueojDjywY77Ja2IaXwPnSEmVc_RgRUswmTYcM5g-mM6KX-I8mk3A83RQlZ/s320/IMG_20240501_161118.jpg) |
Mirador de la Portilla del Tiétar.
|
Prosseguim per carretera superant algunes rampes dures. fins creuar el riu Tiétar per la presa de Torrejon-Tiétar, molt a prop de la confluència amb el Tajo.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEggZNLqeH1flk3w2wFASvwIgkbuYoBTpswkDZPoosz2ALtHSo3kjM1T0LfvoRHvLI0yO31bnh-6spnsnHQTlkiWmzTM8J62y16VduWEECf5OdwYu0Knack5U98kG42m0GlP16xnrp08Qz4d8BLxHOuraVhwfD9Jb_-kTzO0qYlWNaacQztr1zf6jnUuR7qp/s320/IMG_20240501_163511.jpg) |
Presa de Torrejón-Tiétar
|
A partir d'aquest punt cal afrontar un dura pujada de 3 km fins a trobar la cruïlla de baixada a Villarreal de Sant Carlos, la localitat més important del parc nacional que decideixo no visitar per varis motius: els darrers kilòmetres he progressat molt penosament, car he hagut de vèncer un fort vent en contra que m'ha desgastat físicament. Porto 80 km de recorregut i prefereixo fer via per arribar al final d'etapa, al Camping Monfragüe. El recorregut original indica superar el Alto de la Serrana, però diferents rètols indiquen que durant forces mesos a l'any està prohibida la circulació per la pista que hi accedeix per qüestions mediambientals (època de reproducció d'aus). Una autèntica sort, perquè la pujada que s'intueix fa esgarrifar. Faig uns kilòmetres més per carretera, un xic més de desnivell, fins prendre l'oculta pista de la Cañada de Trujillo (a voltes, vegetació molt crescuda) i arribar al càmping.
Aquí deixo recorregut:
https://ca.wikiloc.com/rutes-bikepacking/ciclosenda-tajo-mesas-ibor-camping-monfrague-169246615
L'endemà matí esmorzo al bar del càmping i començo ruta per pista ample. Entro a zona més boscosa i remunto fins a tres colls. En el darrer, Collado del Lobo, puc gaudir de molt bones vistes sobre el proper poble de Serradilla, on hi faig el descens i gaudeixo d'un excel·lent pernil reserva. Cal aprofitar la logística de botigues d'aquest bonic poble de cases emblanquinades.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEj6NZB6VIOacylAE4rVgQr8-Z_AkTPhbI7uDOQ51WbAyYotsbHRVkIlJ0Ak61SDDyHSgiUvuDZHQjiKWVqAzWTnI0u5kZ0PJcj4FCf5BWqP-fZeG4ti0K0nt6sqlyMT6A-1_mv9nFt816Lh-7dwnLS41kxHBreLV7skTMGleG_f2TaFrihVu6dnxLYJ1KAX/s320/Collado_Lobo.jpg) |
Collado del Lobo
|
L'etapa del dia no és massa llarga i opto per desviar-me de la ruta i anar a visitar la Peña del Castillo, molt a prop de Mirabel, on hi roman un antic castell que domina les planes a banda i banda de la Sierra de la Herrera. L'accés fins a l'entrada del castell és ciclable, però cal superar algunes rampes molt dures. Visita lliure i solitària. Ningú més dins la fortalesa. Excel·lents vistes.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjLGP3nsyOIQaFNU-PWpzpXc-KHXDqVC6nf7hgRVYxhFWHJjGC64tufA-xs4DIWXzCOuAef_0fi9ELNitUA3m-arFbJCqwscVc9a2ZTc7rM6ydEoZb1tiFIVhSCqm0TEKz10fCJt8NQlqQLtGQBykbmbzdG0wwQVDI-QNnRDBoNSor5g_VtZLUugmrGDrnA/s320/Castillo_Mirabel.jpg) |
Castillo de Mirabel
|
Desfaig la carretera d'accés, que passa pel costat de l'Embalse de Serradilla fins a recuperar el track. Segueixo gaudint d'una vegetació ufanosa agraciada per generoses pluges de primavera.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEggp0Yy04laTHBCrGmfRDsQx3-3hvWgaXKoU5qbw_VshtpXZl4B2cD-y3fef4edmdT3IIULQGOjLoGm533mAs79nKiyTEukks_yAQ2aEnLnjvbK9HOILS62vOvE-4w26rn6137OzYom_YmzqaCRGSC8ek3mn8-ZwaF3MrUvI7LupvHlG94qR4M7s-mUTxB8/s320/image(1).jpg) |
Pels volts de l'embassament de Serradilla.
|
Cauen quatre gotes quan arribo a Casas de Millan, on aprofito per dinar en un petit bar/restaurant: ranxo amablement servit. La resta de la jornada, sense massa interès paisatgístic, on és necessari inclús travessar alguns camps de panells solars i obres ferroviàries (suposo que tren d'alta velocitat). Arribo a quarts de quatre a l'alberg de Cañaveral, on puc escollir llit d'una habitació que, aviat, s'omplirà de peregrins septuagenaris que realitzen el Camino per la Via de la Plata.
Aquí deixo recorregut:
https://es.wikiloc.com/rutas-bikepacking/ciclosenda-tajo-camping-monfrague-collado-del-lobo-castillo-de-mirabel-canaveral-169344392.
Per indicació del responsable de l'alberg, a primera hora del matí m'apropo a la Churrería de l'entrada de Cañaveral per esmorzar i començar la jornada amb un xic d'escalfor a la panxa. L'inici del recorregut ressegueix un antic sender ramader, tècnic, d'aquells que fan xalar el company Cabanas. Arribem a una petita cabana, sobre l'embassament José Maria Oriol, l'enginyer responsable de la construcció de la presa d'Alcántara, punt final de l'etapa.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEj4747vGlzUgIKtdnTdyPF2qQJxqENK2z1jtfiGur5a_A1mUtJXpIxc1Kkx3WfMZ_tMsI62-1EYTJPGJbk0M1b7kvlY6GnpN1wuFxFzHoqxSrKR_V18G2VFczhxcRzhyphenhyphene97AmJmb9FCqOIWGq8vMXVZmdBkomf2w9BTliwFHT3upJlZNfZ5psYR3GqSSiPA/s320/IMG_20240503_085612.jpg) |
Refugi la Cama del Tajo
|
Els propers kilòmetres transcorren per carretera, fins trobar-nos una pista que ens condueix fins a Garrovillas de Alconétar, una bonica població amb una espectacular plaça porticada. Aprofito per refer forces i prenc un segon esmorzar.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjARgX-rgQXhc_UbL0XIlptqFv-fDMm6BUR8xhmbm00Cm-Pgb5emLF34DAZzGvcnp-lW095DOjPPNkr1sBWDtp-6ePSVRdwuVf2vkAqFKJDYoCJG8PzGwlLOU815TohPX9GC7NK4siru_Be2b4dj1XqVY_rFiwWrWv-gzvPFZTdXrhMIVoBln-SGNQXgh0j/s320/IMG_20240503_103628.jpg) |
Plaza de la Constitución, Garrovillas
|
Abandonem Garrovillas per pista, però a mesura que avancen els kilòmetres la ciclabilitat és més compromesa, fins arribar un punt on caldrà creuar un petit rierol. A primer cop d'ull no sembla fàcil trobar un bon punt de creuament, però si remuntem un metres veurem un tram on la profunditat és menor i resulta més senzill superar el rierol. Això sí, caldrà descalçar sabatilles i mullar-se els peus.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhiu1NfZsVJTkIZ86Ke2esYuix6MYyCDeAWV-127JTwmtb1_ByjOnC2A-EpoUp5M00KM-LUW5bELsNrWaq9Ikb1k6qQwNk77gz4qM6XEFPHcrDeUzVOQ7GUdAXnfeD_tCrG73LHDHL1b4Lp8UR-rbJulpXtoLP2oTUczV0WCIUwjcy_dMtjUVVgRa3pEw2N/s320/IMG_20240503_113958.jpg) |
Curioses formacions geològiques, abans d'arribar al segment més tècnic
|
Després de creuar el rierol, trobarem un sender en forta pujada, a voltes no ciclable, incloent un curt sector de graons. Apareixem al capdamunt d'una pedrera, on començarem a pedalejar per amples pistes en un constant puja-i-baixa (petit tram de carretera) fins arribar a Mata de Alcántara, poble mig fantasma on el que aparentment més hi abunda són les cigonyes. Mentre recupero forces al costat de l'església, m'entretinc observant-ne una que es dedica a robar les branques d'un niu, per construir-ne un de nou a pocs metres (és com un okupa cigonyil...).
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgtXO3TP2PW33G7fS-qXQ8A1Vw9hchyhJ_E8gKCL_funYjHTTe2xSvnx4visEDKDqfEb25sBmIGOGoShw765dO1vqadSvJWJYHMLzj9ux0zPh4aJ1vtArpqRDRFOe3LAZbcj-BS0QzUJ7AGm5AJBCDc9CnWTzEqu9d5V8jCm41XHyN6t8AG9y2OrXL4mB0J/s320/IMG_20240503_153435.jpg) |
Mata de Alcántara, més cigonyes que persones
|
Seguim combinant carretera i pistes fins arribar sobre la presa d'Alcántara, on ens topem amb el contrast de les aigües arraconades de l'embassament amb una enorme xarxa de distribució elèctrica, fruit del treball infatigable de les turbines situades a peu de la presa.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjQMq-oCmj24iW84GWS73iIg_zw5FEnlIBkQC0UN_dOl1Uao7V1E-2-w3I0eEIFtdDoDaIPYU-6QImEjVbz65rUiFxskOrPlhcaG_dZfvKjKkMrOTutU40WJ5g-pLWPo3ibGbRb4i5QeChlUJcalmEO7ANARc14141ptWcPico8HFnHz9cA75kNTwR1NlbD/s320/IMG_20240503_162309.jpg) |
bonics entrants d'aigua, amb la presa al fons.
|
Arribo a Alcántara, just en el moment que els encarregats de l'hotel on m'allotjaré marxen a descansar unes hores. L'amo em fa el favor de tornar a obrir les portes per poder-hi deixar la bicicleta i poder-me instal·lar. És de justícia tornar el favor, es tracta de l'Hotel Kantara Al Saif, on vaig poder sopar com un rei (molt recomanable l'amanida amb perdiu confitada). Tota la tarda de visita pel poble, on baixo fins a nivell de riu (Tajo, és clar) per veure de ben a prop el famós pont romà. La veritat és que Alcántara conserva un autèntic patrimoni arquitectònic, gran part d'època romana, incloent un espectacular amfiteatre, que no puc visitar a fons perquè tot just acaben de tancar l'accés. Tinc la sensació que no se'n fa prou difusió de tota aquesta riquesa patrimonial.
Aquí deixo recorregut:
https://ca.wikiloc.com/rutes-bikepacking/ciclosenda-tajo-canaveral-alcantara-169450282
Després d'esmorzar a l'hotel recupero el recorregut de la Ciclosenda del Tajo. Per un bonic corriol (cal arrossegar la bicicleta en algun tram) assoleixo el Balcón del Mundo, on puc fotografiar el conjunt del pont romà i de la presa d'Alcàntara. Llàstima que la llum del sol impacte directament damunt l'objectiu.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEi8s0O7YaulANgPyW39ELIIOshgQDBw4XKGmkKQ4K-cznvOY5UQGtBVYmF-MpbMhoxVzAJ2ELPCmuR-Zc_cYG154L2JEJDXR4QRewreCPODmkfCpymBhrJzNSHkjI061PJVPJ91Gqlio0vdbYUNbB_ianlZAO6EHhTMwd4xSVXrDQEajmXw2KxOb8gMWUHt/s320/IMG_20240504_090146.jpg) |
Pont romà i presa d'Alcántara
|
El sender finalitza en una ample pista. Sembla que serà un passeig fins a Membrío. Res més lluny de la realitat. Uns kilòmetres més enllà la vegetació comença a ser més alta, envaint tota l'amplada del camí. Entrem a la Cañada Real de Gata, un antic sender ramader que, suposo, fa molt de temps que ha perdut el seu ús original, car la vegetació se l'ha cruspit totalment i la ciclabilitat és nul·la. A voltes, em trobo matolls i arbustos tant alts com jo mateix. Aconsegueixo avançar uns 8km per aquest infern vegetal, més dels que podia imaginar-me, i finalment decideixo abandonar el recorregut oficial per recuperar la carretera i arribar a Membrío. Trobo petita botiga de queviures al vell mig del poble i aprofito per aprovisionar i recuperar forces abans de fer cap a Carvajo, seguint una pista molt bonica entre interminables deveses. Això sí, s'han d'obrir i tancar interminables portes de bestiar. Durant el recorregut trobo alguns rètols indicant "Tumbas antropomórficas", però la veritat és que resulta molt complicat poder localitzar correctament aquestes restes arqueològiques.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhWe-1EAJtuyBmYr3lNlK6xVYLFHjp8jSEaemwk-YwYkw3ReR_0WQFWxt3eZei4RugbT0SoPYABRlfh7IoIAQglScOB_xQdFYVwC5UtQrESxAayDg4qt5Ug7LRv5jMUu07BFw1R3_LgvzGOUJ3sA9rs9dX-I27-KMaEh25-fMxEMRrDhGtNGTW4WjURMLEu/s320/IMG_20240504_133226.jpg) |
Presumiblement, tombes antropomòrfiques...
|
Arribo a Carbajo, on localitzo una font i recupero forces a base del formatge que m'he comprat a Membrio i altres restes de menjar que van sortint de les alforges. Per la ressenya de la web de la ruta conec que aquest llogarret amaga una pintura d'un conegut difusor de fauna ibèrica, mort ja fa un bon grapat d'anys en un accident d'helicòpter. Segur que els nascuts abans de la dècada dels 80 el coneixeu sense problema.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiRMqkUhLdcu-MO0PbzHzZmG0E_GA4R_pYq5SdvjX_PqjaY58wGHTs_7FdTuDiscVioQbYTuk-RPsiTMny4enwORBqpp4UDRr4DFCYB1yxTRAcbHz4KusicaSaZtocJpOcXr1V22bbFUI0q6kWu2zJUZfOg3cMp_PinjZx-52N7VkSZuwPfBf7cVBd1KjaU/s320/IMG_20240504_143755.jpg) |
FRdlF....mural de record a Carbajo
|
Cafetonet amb postre especial de la casa al bar de la piscina i sortida cap a Santiago de Alcántara. Sort que he recuperat forces, primeres rampes de la pista força dretes. Sense més problemes arribo al següent poble. Són les 14h i sembla que hi hagi caigut una bomba nuclear. Ni una ànima pels carrers. Aquí cal prendre una decisió per arribar a Herrera de Alcántara: carretera o pista i senderons per creuar la Rivera Aurela. He llegit alguns comentaris que desaconsellen totalment aquesta darrera opció, especialment si es viatge amb alforges ("y lo dice uno a quien le gusta meterse en fregaos", afegeix el comentarista). Prenc, doncs carretera. Solitària no, el següent: en 20km només em creuen dos cotxes, i són del mateix grup. Un transport de cavall i el "señorito" amb esportiu al darrera. Cal superar un petit port de muntanya, força bonic tot plegat. Els darrers kilòmetres sí que se'm fan una mica feixucs, són molt trencacames.
Arribo a la cruïlla de la carretera que mena a Herrera i, sense necessitat d'arribar-hi, giro a esquerra per anar fins a Cedillo, darrer poble espanyol abans de creuar el Tajo i fi de la meva jornada. De camí puc veure extenses extensions de parcs solars.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEg1y2kFSXt8556eLn7mCNHRehAnYkFic-rCvVwzXNBxQld80f3nCTqR0UmMl3sgoxw-xP3Rj4raGs0-Ijf5hWvfg-Z9NxlFt1ROiEECQKglhR-b8vu68zcP7DSnNvQ4AANF9I1pPeme-OgHpEI15vCXv9CT0tx4T3CPmKDIAmW7TbnCSAfLDBwcfMnTtEww/s320/IMG_20240504_173556.jpg) |
espais que comparteixen usos ancestrals i d'altres més moderns
|
La veritat és que Extremadura no pot queixar-se de producció energètica: hidroelèctrica, nuclear, solar i alguns molins d'eòlica que també he observat durant el recorregut.
Arribo a Cedillo i omplo dipòsits d'aigua per a poder passar la nit. Crec haver trobat un espai prou apropiat fent recerca prèvia per satèl·lit. Abans, però, m'informo, cervesa en ma, en el primer (i possiblement únic) bar que trobo obert. Em confirmen que la presa de Cedillo, únic pas per poder creuar el Tajo amb vehicle és ininterrompudament accessible tot el cap de setmana. Crec que estan projectant un pont sobre el riu Sever, afluent del Tajo, per connectar permanentment aquesta part d'Extremadura amb Portugal.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiiBbwRRUgA3rxcNR_obO_xirLbUciFNGinldXRvamvIEv6muRIulrg4rSKuxtVfdaFL1TqLacSI-2b1yOZ5J96ehX0TROZTqrienwGWzaYjXSD2WYhekcuJjMA57m8WIO5Cu9x5Pti33ZpMhmKP6YKlImBqf2CEFI7KX3GO1dwhXyTXTeFYVNbmTXWRg0g/s320/IMG_20240504_174628.jpg) |
entrada a Cedillo
|
Em dirigeixo cap a la zona escollida per passar-hi la nit i, efectivament. és força apropiada per a muntar tenda i reposar forces.
Aquí deixo recorregut:
https://ca.wikiloc.com/rutes-bikepacking/ciclosenda-tajo-alcantara-cedillo-169616727
A trenc d'alba començo a plegar el material i enganyo lleugerament la gana. Carrego la bicicleta i per diferents pistes que localitzo sobre el mapa digital, arribo a la carretera que uneix Cedillo amb l'embassament del mateix nom. Hi descendeixo ràpidament i, amb el vist-i-plau del personal de seguretat i un pèl d'incredulitat, creuo la presa i entro a territori portuguès. Vaig combinant carretera i pistes més o menys ciclables (atenció en algun cas que s'ha de creuar algun rierol amb cert cabdal). Deixo enrere Montalvão, on sóc incapaç de trobar cap local per esmorzar, i no és fins a Povoas e Meadas que puc trobar un local per fer-hi una breu parada i recuperar forces. Continuo recorregut fins a Beirã, ciutat que alberga i que segurament va créixer al voltant d'una gegantina estació ferroviària internacional, actualment en desús i llastimosament abandonada.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgyJunfJ4RdG09c4jwoj3FC1q7QoTPNakEmPVmEgLrTc3BAOhqQJqDETCoXYtE4GaZ5-M5VD7wMlqVNTKpePnM9io3Ikx_bl_ZxnstI8yPs9DUIpTktEuRhy8ZPB4d1aBs2BGw_5zsKDxF67-0qraM4RvMK9O_VO5zcw3KzB3F6kCvfWUcTGAZ0OiJx84DZ/s320/IMG_20240505_130550.jpg) |
Estació Internacional de Beirã
|
A partir de Beirã, la intenció és localitzar un punt per creuar el riu Sever i tornar a entrar a territori extremeny. He revisat algunes ressenyes i algun mapa digital i sembla que hi ha un possible gual per on seria possible superar el curs d'aigua sense excessius problemes. Hi arribo per una pista força pedregosa, però totalment ciclable. La primera impressió és que podré creuar el riu sense problema, però ràpidament me n'adono que la corrent de l'aigua és força potent i no m'atreveixo a creuar sense prendre algunes precaucions: descalço sabatilles, desmunto alforges i les transporto a l'altre ribera. Retorno al punt original i carrego la bicicleta a l'esquena per completar el creuament del riu.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgVvZmK7ogzFJHNrmGI1BPBy_YjSK3fU6NInCsMcyftRocjMrXG2cJyJSNHik7p2aF_2ySQk_vNeqlXfcBRdtkHFrropKwLGJbQqMFNa8aQPWPuqlKyqe-k5WoO0ptpinZuwMgJBS5Asl-wvSDa6G5TeW0BgAhIKy8D3Bf35myRL9huTnXoMiGeOBtp5ds-/s320/IMG_20240505_133334.jpg) |
Creuament del riu Sever
|
Recupero l'estructura de la bicicleta i un centenar de metres en territori espanyol me n'adono que tinc la roda de darrera punxada. Mala sort, tocarà fer una segona reparació. Afortunadament recupero correctament la integritat de la roda i puc continuar per pistes envoltades d'alzinars i bestiar fins a Valencia de Alcántara, final del meu recorregut. Aquests darrers kilòmetres estan "trufats" de dolmens i altres jaciments neolítics, però estan molt mal ressenyats i el seu accés, en ocasions, és complicat per la presència de murs i tancats. És una autèntica llàstima.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjDPpHD_2Egx2HnL3qy8r-JJKtKrxxPI95ujZrLxe6cqtSmSDYdkE6MWcJPVwPATR9rl45QC43UfyvC99RmowAX78iogeTk3zH3s7hMRJ9yWqLb9e_Tb-b0Qj1RyWs-doN_VdSo2ijdeFzMqS6E5Il2thUHsSTMVa-h5UwKa-1gYPCLlmrIg1dA8Bt0Hc3R/s320/IMG_20240505_153246.jpg) |
La Porra del Burro, de les poques restes arqueològiques que vaig poder observar
|
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgkRNyNAaKzK9HJeX5pN08FP0OIUIHN9F8KxiYn9vuiR5lFnLjfdIbTkRuuuO83X15C1wEfXPgUMUBaOzHKdAek3sssUmx3JARniVWd1L8SjgVttNz70ywiDAa2N87vucIEi1CJRBj_N9WG6UI6_WUxypEAxzOe-mFQHNtoNRW6jP1aYBxvUX6how8XIgom/s320/IMG_20240505_161852.jpg) |
Únic dolmen que vaig trobar, ja a final de ruta.
|
Aquí deixo recorregut:
https://ca.wikiloc.com/wikiloc/spatialArtifacts.do?event=setCurrentSpatialArtifact&id=169753014
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada
podeu escriure aquí els vostres comentaris.